\input a5_11_cz.ltx
\input mypdfnb.lt
\input myhtml.lt
\begin{document}


\authjenhv
\title{Jak obsluhovati spektrostat}
\date{29. kv�tna 1991 (7. ��jna 1993)}
\maketitle


     Podobn� jako heliostat (a�  n�m Slunce moc nestoj�, co�
n�m ov�em nevad�), to d� rozum. Odchylka je hlavn� v~tom, �e
je vhodn� z~cesty odstranit �lut� filtr, kter� je na spodn�m
konci  kom�na. Te�  v~l�t�  se to  d�, v~zim� by se zarosil
objektiv  a~bylo  by  po  legraci.  Snad  se  do zimy najde
�ir� rovinn� sklen�n� deska. Pokud filtr zprvu neodstran�te,
m��ete si v�imnout,  �e je to vskutku dobr�  hranov� filtr --
a� do modrozelen� pust� v�e,  pak nic. Filtr m� ,,bajonetov�``
uchycen� (jestli  jsou tak upev�ov�ny bajonety,  nev�m) a~po
velmi   opatrn�m  vyjmut�   jej  lze   polo�it  na   krabici
elektroniky  heliostatu.  Po  produkci,  tedy  nejpozd�ji  
k~ve�eru,  jej je  nutno vr�tit   na m�sto  -- u�  kv�li prachu
vnikaj�c�mu do kom�na. Vracet na m�sto jej lze i~p�es den.

     Projekce Slunce bez filtru m�  nev�hodu, �e pln� na tmu
adaptovan� div�ky  (kte�� jsou asi  v�jimkou) osl�uje, jinak
je  v�t��  jas  naopak  docela  v�hodn�.  Za  velmi  vhodnou
pova�uji  p�irozenou  barvu-nebarvu   (tj.  b�lobu)  pr�m�tu
Slunce  --  �lut�  barva  mi  p�i  v�kladu  v�dy vadila, m�lo
platn�, takhle  hork� nepr�hledn� v�c  mus� sv�tit b�le,  na
rozd�l  od  v�c�  chladn�j��ch.  St��nosti  na men�� ostrost
obrazu snad u�  neplat� -- te� ji� nen�  Slunce p�l stupn� od
osy  objektivu (dokud  se ov�em  nikdo neop�e  o~n�kter�  ze
zrcadel).

     Prom�tat  spektrum  umo��uje  sklen�n�  60\dg{}  hranol  (se
�tvercov�mi plochami o~hran� 25\,mm, z�ejm� ze st�edn� t�k�ho
korunov�ho skla) s~navazuj�c�m  zrc�tkem (kter� tvo�� zhruba
pokra�ov�n�  zadn� st�ny  hranolu), kter�  lze pohybem p��ky
um�stit do v�stupn� pupily heliostatu -- tedy do onoho m�sta,
kde  je asi  t�i�tvrt�  metru  od okul�ru  svazek slune�n�ho
sv�tla nejten��. (To m� tu  v�hodu, �e pak sta�� mal� hranol
a~zrc�tko, jinak na tom  nez�le��.) Ovl�dac� p��ka je vpravo
naho�e od roury okul�ru --  m���-li doprava nahoru, je hranol
uklizen, v~pracovn� poloze m��� p��ka vlevo dol�. Pozor, p�i
oto�en�  hranolu  do  pracovn�  polohy  doj��d�jte  k~dorazu
zvolna  --  jinak  hranol  rozkmit�te,  a~t�m  i~spektrum na
pl�tn�.

     Slunce prom�tnut�  p�es hranol se sice  d�tem l�b�, ale
nen�  to ta  prav� v�da.  K~n�  je pot�eba  prom�tat nikoliv
Slunce,  ale �t�rbinu.  Tu je  didakticky vhodn�  instalovat
d��ve ne�  hranol. Najdete ji  u~stropu nad  �st�m okul�rov�
roury -- ohled�n�m zjist�te,  jak ji spustit dol�. Neop�rejte
se p�itom  o~ty�ku, na  n�� je �t�rbina pov�ena -- ta  ud�v�
ohniskovou  rovinu  a~u�  odch�len�  o~jeden  milimetr  by
zp�sobilo  neostrost  obrazu  �t�rbiny.  �t�rbinu  zpravidla
umis�ujeme doprost�ed zorn�ho pole,  tedy p�es st�ed Slunce,
ale lze  ji posunout i~jinam, nejsp��e tak,  aby proch�zela
p�es velkou skvrnu.

     Kvalita �t�rbiny je  kl��ov�m probl�mem sestavy, kter�m
by  bylo  vhodn�  se  je�t�  d�le  zab�vat. Nyn�j�� �t�rbina
neprom�nn� ���ky  a~tvaru Y (tedy  kl�nu pokra�uj�c�ho �zkou
�t�rbinou)  je  slo�ena  ze  �esti  �iletek,  a~m�sta styku
�iletek jsou v~prom�tnut�m  spektru zn�t (jako dva vodorovn�
sv�tl� pruhy a~dv� tmav� ��rky). Krom� toho m� jedna �iletka
vykousnut� ost��, a~zrovna v~t� �zk� ��sti �t�rbiny (myslel
jsem �e nov� �iletky nemus�m kontrolovat, a~ouha). P�esto je
p�i  sv� ��ce  (�zkosti)  �t�rbina  lep��, ne�  ty p�edchoz�
z~hlin�kov�ho   plechu   �i   f�lie   --   Svisl�ch   tmav�ch
spektr�ln�ch �ar  je na pl�tn�  vid�t v�ce, ne�  vodorovn�ch
artefakt�.  Pokud  by  v�razn�ch  vodorovn�ch artefakt� bylo
v�ce,  ne�  uv�d�m,  je  to  vinou  prachu  ve �t�rbin� -- je
pot�eba ji opr�it fouknut�m �i i~�t�te�kem.

     Pokud  je  sv�tla  obzvlṻ  m�lo,  lze  u��t  �t�rbinu
star��, jej�� ���ka se d� m�nit -- p�i velk� ���ce sice zmiz�
i~H$\beta$, ale barvy z�stanou.

     Na lev�m  pl�tn� je je�t�  jeden artefakt --  b�l� obraz
st�rbiny,  p�soben�  sv�tlem  t�ikr�t  odra�en�m  v~hranolu.
Mnohem jasn�j��  obraz, po jednom vnit�n�m  odrazu, je vid�t
na  zdi  vedle  okul�ru.  (Odraz  dvojit�  nem�  vzhled b�l�
�t�rbiny, ale je to tak� spektrum, kter� je snad n�kde slab�
vid�t  na st�n�  u~dve��,  nev�m.) Obraz  �t�rbiny na  lev�m
pl�tn� nelze  snadno odstranit (leda  ,,zru�en�m`` t�et� st�ny
hranolu), jen posunout t�m, �e hranol nech�me fungovat je�t�
d�le od  �hlu minim�ln� deviace --  ale u� te� je  b�l� obraz
mimo spektrum,  tak�e moc nevad� (dokonce  m��e b�t u�ite�n�,
nap�. ke kontrole kvality ploch hranolu a~zrc�tka). Pokud by
hranol ,,jel``  pod obvykl�m �hlem  minim�ln� deviace (ten  se
velice li��  od �hlu minim�ln� disperze),  byl by tento b�l�
obraz �t�rbiny z�ejm� uprost�ed spektra.

     Po  pou�it�  �t�rbinu  ulo�te   do  p�vodn�  polohy.  
a~odklopte i~hranol. Po skon�en� seanc� nezapome�te na vr�cen�
filtru.

     Je�t� pro  zv�dav� p�r �daj� o~heliostatu: objektiv m�
pr�m�r 12\,cm a~ohniskovou  vzd�lenost 800$\pm$5\,cm, okul�r 10\,cm
a~74\,cm, t�i  rovinn� zrcadla po cest� 15 \,cm, hlavn� oto�n�
heliostatick�  zrcadlo 25 \,cm. V�stupn�  pupila je  76\,cm od
okul�ru a~je velk� 11\,mm. A~to nejpodstatn�j��: obraz Slunce
na  pl�tn� je  velk� pr�v�  jeden metr  (z~odchylkami dan�mi
prom�nnou vzd�lenost� Zem� od  Slunce) (Div�ci tedy pozoruj�
Slunce  �ty�icetkr�t  zv�t�en�,  jsou   li  v~prvn�  �ad�.)
Heliostat zkonstruovali nad�enci z~na�� hv�zd�rny; tu��m �e
hlavn� z�sluhy  na t�to funk�n�  verzi z~roku  198. (?) maj�
Jarda Medek a~Milan Wudia.  Je to za��zen� unik�tn�, a~dosud
jsme si dost neuv�domovali, jak  moc u�ite�n�. V�ak to je�t�
pozn�me.

     Nen� vylou�eno,  �e spektrostatu by  prosp�lo lesklej��
a~o~chlup  del�� zrc�tko ne�  to nyn�j��. I~o~t�i milimetry
�ir��  hranol  by  se  hodil.  Nen�  probl�mem do plechov�ho
nosi�e hranolov�ho  syst�mu vsunout jinou  optickou sestavu,
nebo na ram�nko  navl�ci i~cel� jin� nosi�.  Zd� se v�ak, �e
to nesp�ch�. Leda  �e by byla ,,blazeovan�`` m���ka  -- byla by
pak sv�tlej��  modr� ��st spektra,  co� by se  hodilo (tot�
lze ale asi doc�lit projekc� na zak�ivenou plochu).

\end{document}